головуючий
Українська
[ред.]Морфосинтаксичні ознаки
[ред.]го-ло-ву́-ючий
Іменник.
Корінь: --.
Вимова
[ред.]- МФА: одн. [ɦɔlɔˈu̯ujʊt͡ʃei̯], мн. []
прослухати вимову
- УФ: []
Семантичні властивості
[ред.]Значення
[ред.]- той, хто головує на зборах, засіданні й т. ін.; голова [≈ 1] ◆ Немає прикладів слововжитку (див. рекомендації).
- Синоніми
- Антоніми
- ↑ ?
- Гіпероніми
- ↑ ?
- Гіпоніми
- ↑ ?
Усталені та термінологічні словосполучення, фразеологізми
[ред.]Споріднені слова
[ред.]Найтісніша спорідненість | |
Етимологія
[ред.]Від ?
Переклад
[ред.]Список перекладів | |
|
Джерела
[ред.]- Словник української мови: в 20 т. / НАН України, Укр. мовно-інф. фонд; за ред. В. М. Русанівського. — К. : Наук. думка, 2010—. — ISBN 978-966-00-1050-5